|
Mosolyt csaltak a beteg gyermekek arcára Csongrád megyében |
|
![](/rovatok/karitativ-csoport/mosolyt_csaltak_a_beteg_gyermekek_arcara_csongrad_megyeben/006.jpg) Azon a napon hamarabb ébredtem, s már ahogy magamra öltöttem a bocskait, éreztem, ez a nap valahogy más lesz. Be kellett látnom, hogy izgulok, pedig mostanában már nem szoktam izgulni. Van, hogy több száz ember elé állok egy színpadra és akkor sem izgulok, de ez a mai nap más. Végül is nem megy az ember minden nap beteg gyerekek közé a Gyermekklinikára, különösen nem a gyermek onkológiára.
|
Szerencsére nem mentem egyedül, két csodálatos kislányka Batinkov Virág és Simon Daniella is velünk jött, akiknél talpraesettebb gyerekekkel én még nem találkoztam! Kísért még minket két csinos ifjú hölgy, Kocsis Nikolett és Laura Posztós, - akik roppant ügyesen, gyakorlatiasan uralták a legnehezebb lelki helyzeteket is, - és persze Gyaraki Zsuzsa.
Zsuzsát, aki ismeri, tudja, olyan erőt sugároz a legszívszorítóbb helyzetekben is, hogy mi, a két öreg vitéz Hajdú Károly és én csak törölgettük a homlokunkat, hogy ne keltsünk feltűnést. Már az elején megfogadtuk, hogy a gyerekek előtt nem leszünk sem szomorúak. Mi egy kis örömöt, egy jó érzést, egy vidám pillanatot, egy falat édességet hozunk a Karácsonyt is kórházban töltő, gyakran igazán sokat szenvedő gyermekeknek. A Vitézi Rend országos akciója ez, melyben mi is, Zsuzsa is már második éve veszünk részt. Végig járjuk az egész Gyerekklinikát az onkológiától a gyermeksebészeten át, a koraszülött osztályon keresztül, egészen a gyermek ambulanciáig és gyermek pszichiátriáig. Próbáltunk egy kis vidámságot csalni a gyerekek arcára a betegség közepette.
Kis csapatunkat nagy szeretettel fogadták az intézmény dolgozói is. Sőt, nemhogy csak fogadták, de olyan szeretettel segítettek mindenhova bejutni, ahova csak lehetett, hogy már ez maga is megható volt. Ha kellett, beöltöztettek mindenféle védőöltözékbe, nehogy bevigyünk valami bacilust, és ha kellett átkísértek más osztályokra is, megkönnyítve a bejutást a gyerekekhez. Persze volt, ahol csak a sok csokoládét adhattuk be az ajtón, nehogy megsértsük a szigorú szabályokat.
Ezúton szeretném megköszönni a Vitézi Rend országos parancsnokságának ezt a csodálatos gyűjtési akciót! Szeretném megköszönni a Vitézi Rend Csongrád Megyei Törzskapitányság rendtársainak áldozatos munkájukat és nagylelkű adományaikat! Köszönöm továbbá a Klinika orvosainak, főnővéreinek, nővéreknek és minden dolgozójának önzetlen, valóban szeretetteljes áldozatos munkájukat! Köszönöm minden adományozónak nagylelkű, több banános ládányi csokoládé, mesekönyv és játék adományait, melyet a Gyermekklinika rendelkezésére bocsátottunk! Végül, de nem utolsó sorban a mi vagány, külön erre a célra összeállt kis csapatunknak a példátlan helytállást és a végén azt a felszabadult ölelést, mely valóban kifejezi, adni sokkal jobb, mint kapni! Isten áldja őket ért!
dr. vitéz Ótott Ferenc Csongrád megyei törzskapitány
|
|
|
|
|
|
|